Charles Benoît Hase
Charles Benoît Hase | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 11. maj 1780 ![]() Bad Sulza, Thüringen, Tyskland ![]() |
Død | 21. marts 1864 (83 år) ![]() Paris, Frankrig ![]() |
Gravsted | Cimetière de Montmartre ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Friedrich-Schiller-Universität Jena, Universität Helmstedt ![]() |
Medlem af | Det Preussiske Videnskabsakademi, Académie des Inscriptions et Belles-Lettres (1824-1864), Société de l'histoire de France, Ruslands Videnskabernes Akademi ![]() |
Beskæftigelse | Professor, klassisk filolog, bibliotekar, græcist, antikhistoriker, arkæolog ![]() |
Fagområde | Historie ![]() |
Arbejdsgiver | Faculté des lettres de Paris (1852-1864), École nationale des langues orientales vivantes (1816-1864) ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Kommandør af Æreslegionen (1849), Pour le Mérite for videnskab og kunst ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Charles Benoît (oprindelig Karl Benedikt) Hase (11. maj 1780 i Thüringen — 21. marts 1864) var en tyskfødt fransk klassisk filolog.
Hase var siden 1801 bosat i Paris, hvor han blev konservator ved biblioteket og professor ved universitetet. Hans studier gik mest i retning af den senere græske litteratur. Af Niebuhr blev han knyttet til udgivelsen af de byzantinske historikere og besørgede en udgave af Leo Diaconus (Bonn 1828); endvidere udgav han Lydus De magistratibus Romanorum (Paris 1812) og De ostentis (Paris 1824). Endelig undfangede han planen til den nye bearbejdelse af Stephanus Thesaurus græcæ linguæ og ledede udgivelsen af det store værk (Paris 1831—65) til sin død. Som forstander for biblioteket i Paris udmærkede han sig ved liberalitet og virksom interesse for andres studier.
Kilder
[redigér | rediger kildetekst]- Hase, Karl Benedikt i Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1920)